Седмицата: Сгази (Му) го лука Горица като кукувица
![Седмицата: Сгази (Му) го лука Горица като кукувица](https://lupa.bg/f/news/b/308/9ee3e8efad165cffe41f153da0f6fc18.jpeg)
Без значение бе, ама абсолютно без значение, как ще се казва поредният служебен премиер. Дали Горица, Тревица, Планиница, Равниница, Долиница, Низиница, еле пък Върховица. На „горското“ в „домовата книга“ обаче заложи този път президентът-домоуправител Румен Радев. Че друго няма в тая политическа сеч на автопилот. Има де факто празна книга, дето му я подариха де юре новоконституционно, та да му гледат сеира как срича, без да има какво да чете. И кьорава картинка няма, разбира се, щото пък преди това самият Радев си я подреждаше властовата служебна картина неизменно автопортретно.
През изминалата седмица получилата служебния мандат за съставяне на временно правителство Горица Грънчарова-Кожарева трябваше да си попълни своята домова книга. Видимо съвсем професионално според собствената си професия – да я осчетоводи. По методиката „дебит-кредит-баланс“, естествено, дето я е измислил още в ранните години на 16-и век „бащата на счетоводството“ Лука Пачиоли. Само дето на Горица предварително й бе заложено при всяко положение да го сгази лука, тя да носи отговорността като единствена „кукувица“, навила се „на куков ден“ да има баланс в служебна власт след шест поредни предсрочни парламентарни избора. В която политическа „гора тилилейска“ целият парламентарен „дебит-кредит“ вече е напълно изкукал.
Така че лукът е просто сгазен още преди да стъпи в него право от счетоводната си гора новата премиерка по служба, пардон - по домова книга. Що й беше на Грънчарова-Кожарева (видимо четивно с прагматична наследственост с тия две престижно-занаятчийски фамилии) да се мята в тоя напълно миризливоскапан за последните 3-4 години властови лук, днес (засега) никой не знай. След като при предишния прочит на „домовата книга“ и Горица, и колегата й също зам.-председател на Сметната палата Тошко Тодоров отказаха премиерството. Понеже, поне по думите на Тодоров след срещата им в края на март с президента Радев, „не са най-подходящите хора за позицията служебен премиер“. Щото „Виждате какви недоразумения стават. Ние не сме най-подготвените хора за тази позиция. Ние сме финансисти, работили в нашите сфери, а сега трябва да присъстваме тук по силата на позициите, които заемаме“. Даже и Лука Пачиоли не би могъл да го разбере това лучено счетоводство в което нагази Горица, макар италианецът да е бил съратник на друг великан на мисълта Леонардо да Винчи.
И така след цяла седмица труд на лучената нива, всички изведнъж вече и за лукова глава не ставаме съвсем целокупно: и избираеми - и избиратели, и власт (уж) получаващи – и власт (уж) даващи. Вече и служебна власт у нас няма! Всъщност има, тая която беше досега начело с Димитър Главчев, продължава да оглавява изпълнителната власт по силата на така да се каже служебно продължение по служба. Понеже Грънчарова-Кожарева връчи на президента почти същия списък на министри като действащия. Но най-вече с „дебита-кредита“ на същия министър на вътрешните работи Калин Стоянов.
От което на Румен Радев му изби балансът. Избиха му чивиите, както жаргонно на раздумка си викаме вместо „побърквам се, обезумявам“, и отказа заради сгазения (Mу) лук да подпише указ за нов служебен кабинет със стария шеф на МВР в него, но продължаващ направо като нов-новеничък да е действащ.
И с тая „държавническа чивия“ сега дори и предсрочните избори ще ги гледаме през крив макарон. Разгеле, няма да са през октомври, та да можем да се поразхладим я до зимата, я до след нея. А кога ще са, това не само счетоводството на Лука Пачиоли, но и размешаната ни мътно като прокиснала лучена супа Конституция й е трудно да го (у)знае.